Aquest poemari parteix de l'article que el 2021 va publicarToni Padilla, "L'àvia que vol viure sola al cor de Sibèria". Agafia,que actualment és una àvia, és membre de la famíliaLykov, uns vells creients ortodoxos que van decidir aïllar-sea la taigà de Sibèria per no contaminar-se de les tendèncieseuropeistes i laïcistes dels últims tsars. La petita Agafiava nèixer allà, i el seu contacte amb la societat actual és jade ben gran. I són l'Agafia i el seu univers interior els queinspiren aquest poemari intimista.La natura escarpada, la muntanya, una taigà... poden esdevenirsantuaris per practicar l'ascetisme i connectar-seamb les divinitats, més enllà de noms i formes. Amb unllenguatge atrevit, potent, que evoca, que invoca, i que, através d'un ús molt peculiar del silenci, ens interpel·la, entremdins d'A la taigà, dins d'una atmosfera tan ben creada,tan ben esculpida, d'intimitat, de silenci, de secret, depregària i, en definitiva, de cerca de sentit. Un petit interrogantescrit sobre la neu.