Bertil och Gunilla vill forverkliga sin drom om ett nytt liv i ett varmare klimat, sa de saljer huset, tar med sig hunden och ger sig av till Afrika. Pa en gammal majsaker mitt i luhyaland i vastra Kenya slar de ner sina bopalar till en lerhydda. Fran sitt bekvama och trygga liv i Sverige overgar de till en tillvaro dar bade elektricitet och vatten ar bristvaror, i en miljo praglad av fattigdom, dod och trolldom.
Paret kanner starkt for de lidande byborna och arbetar for att pa olika satt forbattra deras livsvillkor. Det gar emellertid inte alls som de har forvantat sig. Byborna valkomnar visserligen forsoken till hjalp, men byns medicinman uttalar besvarjelser over dem och den korrupta hovdingen forklarar dem krig.
Lasaren far folja parets liv i bade sorg och gladje, allt beskrivet pa ett rakt och arligt satt. Samtidigt som boken utgor en skildring av ett verkligt och spannande aventyr, ar det en tydlig reflektion av livet i en luhyaby kring millennieskiftet.