In biata noastra jungla romaneasca cu miasme de mititei si de tocanita nationala, nu te nasti fiara ci devii cu timpul! Cand te nasti miel si devii lup, sau tigru sau hiena, sau pur si simplu javra, "Madam Societate" nu te corupe, ci te formeaza! Te alege, te culege, te dreseaza, te formeaza si apoi te arunca in cazanul consumismului, adica te consuma. Te consuma atat timp cat esti bun, cat esti cooperant, cat esti "baiat bun" si intelegi sa te integrezi. Oricum, nu trebuie sa muncesti mai mult decat altii. E suficient sa te tupilezi la pamant, sa-ti calculezi elanul cu mult timp inainte, sa-ti ascuti ghiarele si coltii si sa stii sa astepti! Sa stii sa astepti este o arta, iar pentru arta este nevoie si de har. Daca ai har, iti mai trebuie totusi si putin exercitiu: trebuie sa-ti exersezi rabdarea ca si cand ar fi un muschi! Fapte, mai bune sau mai rele, faptele noastre inseamna istoria. Istoria, netrunchiata si nemachiata, inseamna adevarul. Timp-adevar-istorie, aceasta este trinitatea genezei, acesta este algoritmul evolutiei de la "bang-ul" lui "primum movens" la istovirea ultimei graunte de nisip din prima cupa a clepsidrei cosmice. Atunci, daca timpul, adevarul si istoria sunt cu totul deasupra mea si deasupra tuturor, oare de ce as incerca eu, un biet nimic, un numar uitat din marele sarpe nesfarsit al tuturor numerelor, de ce as incerca eu sa fur timpul, adevarul si istoria. Templele lui Indra, Brahma, Visnu si Shiva ne invata sa credem in ciclicitatea hindusa a "reincarnarilor". Religia si Dumnezeul meu crestin-ortodox nu-mi ofera speranta vietii vesnice carnale dar imi dau in schimb absolvirea de pacatul ancestral prin credinta si puritatea sufletului. Eu cred in Dumnezeu si vreau sa ma purific prin izgonirea din mine a raului, a minciunii, a unei istorii urate pe care lumea trebuie sa o cunoasca.