De sa inte sa mycket. Inte vad Elio i efterhand kunde minnas i alla fall. Kanske sa de "Ses snart!" eller "Vi hörs!", precis sa där som nära vänner kan göra när de skiljs at för en inte allt för lang tid. Kanske önskade de varandra lycka till i den stundande undergangen (om det var dit det barkade).
Eller kanske sa de bara "Hej da!". För vad säger man egentligen till nagon som man kanske aldrig ser igen?
Vad skulle hända om jordens rotation upphörde och planeten stannade i sin bana kring solen? Vad skulle hända med länder, samhällen och människor?
Elio har precis flyttat hemifran för att leva studentlivet. Han möter nya vänner, skapar minnen och blir kär. Plötsligt tar allt slut när beskedet om att jorden ska stanna i sin rotation slar ner som en bomb. Ena halvan av planeten förloras till mörkret och den andra fastnar i en evig dag.
Elio tvingas bli lantbrukare pa planetens ljusa sida och far en dag beskedet att han ska ansvara för en flykting fran mörkersidan. Flyktingens ankomst ses som allt annat än positivt av honom och väcker liv i undangömda minnen. Händelser i det förflutna gör sig paminda.
Den längsta dagen är ett relationsdrama med science fiction-inslag om förvirringen som kan uppsta när ens liv plötsligt sätts pa paus pa obestämd framtid.