"Först nu är det som att hon förstar. My är död. "
Det finns sa mycket jag skulle vilja berätta. Hur mycket jag tycker om My och hur viktig hon är för mig. Att ingen nagonsin kommer kunna ta hennes plats. Hur säger man till nagon som snart ska dö att de inte far dö, att de inte kan dö, för da kommer jag ocksa att göra det. Jag kommer inte klara mig utan My. Det gar bara inte.
Mamma och pappa fattar ingenting. De bara pratar om att jag maste vara med andra kompisar ocksa. Jag vet inte hur manga ganger de har sagt det. Och att allt kommer att bli bra. Ingenting kommer bli bra, det kommer bara att bli hemskt.
När Moas bästa kompis far cancer och dör, är det som om Moa ocksa gör det. Hur ska hon kunna leva vidare när My är borta? Det gör sa ont att Moa inte orkar känna nagonting längre. Och hon orkar absolut inte höra alla fraga henne hur hon mar och om de kan göra nagot. Till slut är det de hon varit mest arg pa, som far henne att bestämma sig. Hon maste livet leva.
När man maste livet leva är en bok om att leva. Om cancer, död och sorg men ocksa om vänskap, kärlek och glädje. Läs ocksa När man maste döden dö, boken om Moas bästa vän My.