A magyar olvasó leginkább Fitzgerald két fmvét, A nagy Gatsbyt és Az éj szelíd trónjánt ismeri. Igaz, a többi írásáról eddig általában úgy nyilatkozott a honi (és a külföldi kritika egy része is sokáig), hogy messze elmarad e ketttl. St mindaz, amit e két (vagy inkább csak egy: A nagy Gatsby) nagyszer regényen kívül írt mondták, állítgatták, bizonygatták , gyenge, alig van irodalmi vagy egyéb értéke. És szerzjük csak azért írta, hogy legyen pénze, minél több pénze, hogy aztán két kézzel szórhassa rült" feleségével, Zeldával közösen Amerika és Európa luxusszállóiban és tengerpartjain, és hogy legyen mibl fúri életformát folytatni. Lehet, hogy ebben van némi, vagy talán sok igazság is. Nem a mi dolgunk egy zseni életmódjáról, arról a korról, melyben élt, és amelyet általában Fitzgerald szóhasználatát követve dzsesszkorszakként definiálunk, ítéletet mondani. Megtették azt nélkülünk is a kiadók, a jó és rossz barátok, az életrajzírók, a kritikusok és sokan mások. Vagy ha úgy tetszik, az Élet, a Sors, és persze maga Fitzgerald is.