"Som den fresterska hon var, visste hon precis vad hon skulle gora for att fa honom ur balans. Nu stallde hon sig pa ta och kysste honom i mungipan med sina mjuka, harliga lappar."En dag var hon plotsligt bara dar, solgudinnan som Max kallade henne. Hon lag och solade fullt synlig for alla pa innergarden sa fort solen vagade sig fram och i flera manader har Max tranat efter henne. Sa en dag i augusti, nar Max ar distraherad av hennes skonhet, sliter sig hunden Sam ur hans grepp och biter tag i hennes tidning. Max ar saker pa att hon kommer bli arg men istallet ger hon honom ett stralande leende.-