Fysiklärarens sorgsna ögon (1968) är pa ett plan en roman om en franskild läroverkslärare vars samvete vaknar inför ständiga paminnelser om världsnöden och den hotande katastrofen. Hans livliga intresse för astronomi understryker hans omedvetna brist pa socialt engagemang och framhäver ocksa hans isolering och böjelse för verklighetsflykt. Han vill vara ifred med sina observationer och när han till sist rubbas ur sin jämvikt gör han sig skyldig till en oöverlagd valdshandling.Men fysiklärarens dagboksanteckningar varvas med samtidiga rapporter fran hans son som är elev pa en svensk folkhögskola. Stilen och tonen är här en helt annan och vi far friska och drapliga inblickar i sonens upplevelser av sin omvärld. Sa smaningom blir emellertid bilden av honom själv alltmer gripande.De bada berättelserna löper mot slutet av romanen samman i ett av bade far och son efterlängtat möte, ett möte som i sitt anspända och dramatiska utspel illustrerar klyftan mellan tva generationer.