Vem är jag? Det kanske snarare är en fraga vi ställer till oss själva, än om det vi läser. Greppet att berätta i första person är lika gammalt som litteraturen själv, och inte nagot vi tänker pa särskilt mycket. Just därför kanske det är extra befogat att da och da fraga sig: vem är jag?
De senaste aren har den litterära debatten i landet till stor del handlat om sanning kontra lögn, sjävbiografi kontra fiktion, och allt har kretsat kring vem i texten som egentligen talar som "jag", och vad detta jag kan tillata sig att säga. Men ytterst fa har brytt sig om att ga till botten med hur litteraturens "jag" använts i historien, och hur det aterspeglar sig i var tids litteratur. Därför är denna bok nödvändig för den som vill första berättandets grundprinciper.
I denna essä gar Ingrid Elam med stor beläsenhet och nyfikenhet genom litteraturen fran Sapfo över den helige Augustinus, den upplyste Rousseau, den lysande Charlotte Brontë, den stjärnklara Edith Södergran och den eldfängde Strindberg, ända fram till vara dagars jag- och dagböcker av stridbara författare som Jan Myrdal, Lars Norén, Maja Lundgren och Carina Rydberg. Och lyckas fa lika manga som överraskande svar pa just detta: vem är jag?