"Do you like what you see?"Kysymys tempaisee minut takaisin todellisuuteen, ja kuivaan kammensyrjalla suuni nolostuneena ja hammentyneena. Hanen aanessaan on kuiva sointu, mutta suupielilla viipyilee myos ylpea hymynkare. Unohdan vastata; tuijotan vain hanen jalkovaliinsa kuin hypnoosin vallassa. Vehkeeni on pysynyt taydessa valmiustilassa, mutta koneeseen nousun yhteydessa aiheutunut halina herpaannuttaa keskittymista. Oma paikkani on koneen etuosassa heti ykkosluokan takana.Han kallistuu hieman suuntaani. "Saanko kysya henkilokohtaisen kysymyksen?" han kysyy moitteettomalla ylaluokanenglannillaan. Kaannan paani hanen puoleensa. Han on nojautuneena lahemmaksi kuin luulin. Katson hanta suoraan silmiin. Ne ovat hyvantahtoiset ja lampimat, ja katse on samaan aikaan vakaan luotettava ja eloisa. Tajuan, etten viela ole vastannut mitaan ja kiirehdin nyokkailemaan innokkaasti."Haluaisitteko joskus paasta lentamaan... ykkosluokassa?"Lue myos novellit Puuteri ja Stiletot.-