Un moldovean de treizeci i patru de ani care traiete, învaa i lucreaza în Abruzzo, Italia, nu vrea nimic mai mult decât sa-i termine orele de lucru i sa se duca acasa sa doarma. A doua zi, el trebuie sa înfrunte consecinele trecutului sau confuz. Primejdia ce-l pândete, frica i incertitudinea îl arunca într-o agonie cognitiva. Aruncat i împins între trecut i prezent, el contientizeaza ca nu are de ales i ca trebuie sa-i accepte realitatea.