Honey seurasi tuskastuneena, kuinka hanen ystavansa yrittivat loytaa ratkaisua ongelmaan, jota ei edes oikeasti ollut. Mita sitten, jos han ei ollut koskaan no, miten sen nyt sanoisi ollut kokenut maatajarisyttavaa tayttymysta? Han oli ihan tyytyvainen seksielamaansa - tai talla hetkella pikemminkin sen puutteeseen. Han ei halunnut treffeille - kenenkaan kanssa. Ei edes vikkelasormisen pianistin!
Mutta sitten uusi, area naapuri heratti Honeyn kiinnostuksen. Hal oli selvasikin kokenut elamassaan kovia ja erakoitunut. Heidan hapuileva ystavyytensa otti takapakkia useammankin kerran, mutta pian Honey oli varma, etta huolimatta siita, etta Hal ei edes soittanut pianoa, tama oli juuri oikea mies rajayttamaan hanen tajuntansa! Miksi Hal sitten harasi niin kovasti vastaan vaikka oli ilmiselvasti kiinnostunut?