Šezdeset pjesama, notno umuzienih koraka, ine raskošan ples. Pjesme su slobodnog stiha, neke i lepršave, nisu sputane ni rimom ni imperativom podrobnih opisa i objašnjenja, poinju i završavaju tamo gdje i misao. Pjesnik dozvoljava rijeima da magino i glatko uplovljavaju na papir, omoguavajui itaocu da dokui njegov svijet i dopre u dubinu njegove duše. U jake i upeatljive slike svoje poezije preobražava razliite izraze iskustva, naroito onog neposrednog i onog sasvim individualiziranog. Naglašena vizuelna nota, udružena sa jezikom imaginacijom ini pjesme autora uskomešanim žanrovskim nizom u kojem se stvarnost, u isto vrijeme, i evocira i prevazilazi.