Ki volt a rejtélyes Éva, aki vállalta a levelezések szervezését és megvalósításának kockázatait? Nem a név a fontos, hanem a nehéz létbe kivetett ember személyisége és cselekedete. Beszélgetésünk során Éva többször is hangsúlyozta, hogy nem hstett az, amit oly szívesen végzett. csak a kiszolgáltatottság kínjait igyekezett enyhíteni azokban az embert próbáló idkben. Ott mindenkinek az ereje arra összpontosult, hogy a jelenben történt eseményeket emberi módon vészeljék át. Böröcz Sándor írja, már idézett könyvében: Mentek a táviratok ismersöknek, levelez partnereknek: találkozás itt és itt. Este érkeztünk egy helyiségbe és reggelig állt a vonat. Egész csapat asszony, lány és férfi jött elénk. Mária, aki legendává ntt belsnkben emberi jóságával és a régi nemesasszonyok bátorságával. Egy másik ifjú asszony, bánatos szépségével, hiszen az urát már ott hagytuk a tábor szénbányájában. Aztán az ifjúság levelezi.., testvérként vártak minket. Csodát láttak és láttunk. Hatéves szakadatlan ránk gondolás és imádság gyümölcseként néztük egymást, az életben akkor és elször látottakat, s talán soha többé nem látjuk egymást Egy kedves özvegyasszony, aki egy polgári iskola tanárnje volt, akinek leánya Éva, a kárpátaljai szépség, leveleztársat talált legkedvesebb sorstársamban, az északi költben". Akinek múzsája lett, s akire úgy gondoltunk, mint Petfi az Júliájára, amikor távol volt tle