"Efter nagra minuter kommer ett par poliser i overaller gaende mot bilen. Jag öppnar dörren och gar dem till mötes. En av dem fragar efter ytterligare kännetecken pa Anders, födelsemärken och sant, och jag berättar. Da säger den ena polisen lugnt: 'Det är med största sannolikhet Anders som är död.'"Anders mördas pa nyarsnatten som skiljer aren 1994 och 1995. För hans mamma Lillian, som börjar det nya aret utan sin älskade son, blir tiden som följer en ständig kamp för överlevnad. Med hjälp av kristerapi vänner och familj som osjälviskt alltid fanns där för henne, finner hon sätt att hantera sin sorg och saknad, och en ny vardag utan Anders. I denna bok beskriver hon de första tio aren efter mordet, fran nyarsafton 1994 till samma dag ar 2004. Det är en berättelse om sorg, ilska och saknad, men ocksa om tacksamhet, kärlek och att vaga minnas.-