Krist nam je na Veliki etvrtak ostavio sredstvo (Euharistiju), po kojem možemo u njegovoj muci, smrti i uskrsnuu uvijek iznova sudjelovati djelatno i plodonosno (sv. Ivan Pavao II., Enciklika o Euharistiji, 11 i 12). Otkupljenje nam je svima potrebno jer smo svi ponekad zarobljeni vlastitom sebinošu i egocentrinošu, ponekad dopuštamo da nas zarobi vlastita požuda i grijeh, kojih se sami ne možemo osloboditi. Ponekad nas zarobe teške i neizljeive bolesti, ponekad neiscijeljene duševne boli, ponekad postajemo robovi nesmotreno izgovorenih rijei. Ponekad drugi manipuliraju nama osjeajima krivnje. Ponekad smo robovi razliitih strahova, vlastite ogorenosti, razoaranja, samosažaljenja, osjeaja manje vrijednosti... Iskrenim pokajanjem u sakramentu Ispovijedi uvijek iznova primamo oproštenje, no otkupljenje iz zarobljenosti, osloboenje srca i novu narav primamo po Svetoj Misi.