Vi star där i ungefär 20 minuter innan alla är pa plats. Runt hela omradet finns män med kalashnikovs i högsta hugg, och pa minst fem av hustaken kring platsen ligger krypskyttar med maskingevär. Till platsen förs en man med förbundna ögon som tvingas ned pa knä pa marken. Efter ytterligare tio minuter kommer en minibuss körande och ut stiger en kvinna med ett litet barn i famnen. Hon gar runt i cirklar en liten stund för att ta farväl av barnet. Jag kan inte fatta att jag star här, det känns väldigt overkligt och obehagligt. Efter fem minuter kommer man och tar barnet ifran henne. Kvinnan far en ögonbindel och befalls att sätta sig pa knä ungefär en meter fran den knästaende mannen. En man läser högt fran ett papper han haller i handen, och förklarar varför stenkastningen ska ske. Han talar arabiska och jag förstar langtifran allt.