Nyvik 1899 en idyllisk scenbild, en sommartavla. Men över scenen vandrar de skuggor som är människoöden, mellan syrener och vänliga trähus har ondskan, brottet och lidelserna rum. Nyvik är som andra smastäder.
Vandrande skugga är däremot inte som andra deckare. Bo Carpelan har malat upp miljön säkert och lätt som en konstnär, och sin mordgata löser han och kommissarie Werner genom att tänka sig in i människornas rädsla, egoism, maktbegär, skandalskräck och lyckohunger.
Det resulterar i en roman med stark stämning och ett utomordentligt tidsporträtt, pa samma gang som den noga följer detektivromanens klassiska regler.