A Wilhelm-dalok 1992-ben jelent meg elször, s az elmúlt évtizedekben a Tolnai-életm kultikus darabjává vált. A versekbl építkez regény énekese, Wilhelm, a fogatlan félnótás felbukkant már az 1983-as Vidéki Orfeusz cím kötet egyik ciklusának mellékalakjaként, hogy aztán ebben a vajdasági folklórt és szociográfiát is összeforrasztó "naiv eposzban" - ahogy Thomka Beáta írta - avanzsáljon fhssé. Tolnai a (perem)vidéki költ marginális szerepében rejl eredend kiszolgáltatottságot és kisszerséget töredékes, groteszk történésekben villantja fel a dadogó poézis nyelvén. Wilhelm és a versek nyugtalan figurái, köztük Vak Vigh Tibike vagy a lábatlan Baráth, a valóság és az imaginárius határvidékén teremtett világban tévelyegnek, minduntalan elvágyódva, de örökre ott rldve profán misztériumukban.
"én itt maradtam
úgy maradtam itt hogy nem mentem el sehova
a szamaras vittus fia úgy maradt itt
hogy elment
elment amerikába
úgy könnyebb
úgy sokkal könnyebb itt maradni"