Med kraftfulla artag ror Artur sin fullastade bat genom det manskimrande vattnet. Han lyfter arorna och glider tyst fram pa den spegelblanka ytan, öronen spetsade för att lokalisera ett ljud han tyckt sig uppfatta. Hjärtat bultar snabbare när ljudet närmar sig, och paniken ökar. Vad ska han göra? Plötsligt försvinner ljudet, och en illavarslande tystnad rader.
Vilande pa arorna känner Artur skräcken förlama honom. Kan det ha varit tullkryssaren han tyckte sig ha hört? Om de fangar honom med smuggelsprit ombord är det ute med dem. Samma om de hinner ifatt honom innan han nar Lagunen. Han känner fängelset skräckinjagande nära.
Men han maste fortsätta. Med tyst rodd närmar han sig Lagunen och drar en djup suck av lättnad när han inte längre hör motorljud. Lagunen erbjuder skydd, för grunt för tullkryssaren att följa.Precis när han slappnat av och hämtat andan, dyker som fran ingenstans, en stor mörk siluett upp, knappt hundra meter bort. Skuggan kommer glidande som ett spökskepp. Det är kryssaren, med motorerna stoppade, närmare än nagonsin. Kroppen skakar av upphetsning och Artur känner hjärtat sla vildsint i kroppen.
Skall han och Johan klara sig helskinnade härifran?