En samling dikter följda av en pjäs. Olycklig kärlek, angestfylld depression, och djup sorg är teman som berörs i denna bok. Verket är skrivet med religiösa, mytologiska och filosofiska inslag; och genom aren har jag blivit varse om att hoppet inte är lätt att lita till, än svarare att halla fast vid. Dikterna är alla skrivna i flertalet olika versmatt, sasom: Trokéisk tetrameter, daktylisk hexameter, en modifierad anapestisk tetrameter, samt olika jambiska former. Pjäsen är skriven i blankvers. Jag vill genom detta verk kunna fa berätta en del av min historia, samtidigt som jag hoppas kunna inspirera andra som nagon gang känt likadant.